Van egy kis meglepetésem. A pendémia "jóvoltából" valahogy összejöttünk a Szentendrei Ferences Gimnáziumba járt osztálytársaimmal, és megbeszéltünk egy virtuális találkozót. Az első örömteli összejövetel után elhatároztuk, hogy akit tudunk bevonunk a dologba. Hogy legyen benne valami vonzó, megkértük Lajos barátunkat, hogy tartson nekünk egy jó kis előadást a rotordinamikáról.

Nem volt egyszerű trükk rávenni Komzsik professzor urat, hogy a 140 oldalnyi tömény matematikát tartalmazó könyvét kiegészítve egy kis tudománytörténettel és gyakorlati példákkal, elmondja 60 perc alatt úgy, hogy senki nem meneküljön el legalább Pakisztánig. Elmondta. Aki nem hiszi, itt meg is hallgathatja:

<iframe src="https://www.youtube.com/embed/FJfz79tDMro" width="560" height="315" frameborder="0" allowfullscreen="allowfullscreen"></iframe>

Azért került ide ez az írás, mert dicsekedni szeretnék a csodálatos osztálytársaimmal, akik 70 felett is nyíltak a világ megismerésére, a barátságra, akiket még mindig érdekel a másik, akik nem veszítették el a humorérzéküket, és akiknek a történeteiből akár egy kis dekameront összelehetne hozni.

De jó lenne, ha mindenki ilyen lenne!