<p style="text-align: justify;">2012. június 16-án a Múzeumok Éjszakája eseménysorozata keretében újra megnyitották a Kiscelli Múzeumban az Arany Oroszlán Patika kiállítást. A több mint 150 éves gyógyszertár bútorainak rekonstrukciója, vagy inkább feltárása, körülbelül egy évig tartott. Dr. Rostás Péter, a múzeum igazgatója, egyben restaurálás vezetője bevezetőjében elmondta, hogy nem volt kockázatmentes a vállalkozás, mert a korábbi állapot 60 évig volt látható a múzeumban, az átrendezés, a feltárás eredményének várható fogadtatása nem volt egyértelmű.</p>
<p style="text-align: justify;">Szerencsére a munkák során feltárult a biedermeier enteriőrt, így most a maga teljességében látható az 1930-as évek hangulatát árasztó patikabelső. Külön szerencse, hogy a kiállítóterem geometriája azonos a Papnövelde és a Veres Pálné utca sarkán található épület - a Ráth-ház - patikát rejtő helyiségének geometriájával, ahonnan a bútor származik, így különösebb átalakítás nélkül, az eredeti elhelyezéssel találkozunk a kiállításon.</p>
<p style="text-align: justify;">Dr. Szarvasházi Judit, a Patika Magazin főszerkesztője a magyarországi műemlék patikák legjobb ismerője megnyitójában tág kultúrtörténeti kontextusba helyezte a gyógyszertárt. Ismertette az Arany Oroszlán Patika történetét, és a laikusok számára meglepő információkkal szolgált arról, hogy mi mindent köszönhetünk a korabeli gyógyszerészeknek, gyógyszerészetnek.</p>
<p style="text-align: justify;">Az Arany Oroszlán Patikát Landerer József 1794-ben alapította. Mozart ekkor már túl volt a Varázsfuvola 1791-es ősbemutatóján, egy év telt el Marie Antoinette kivégzése után. 1794-ben tiltotta be a kormány Immanuel Kant professzornak a vallással kapcsolatos témájú előadásait, illetve ekkor kezdett szerveződni a rövidéletű magyar jakobinus mozgalom. Ebben az időben vetették fel a MTA felállításának gondolatát, és pár évvel később alakult meg a Széchenyi Könyvtár és a Nemzeti Múzeum.</p>
<p style="text-align: justify;">Az alapító Landerer Józsefnek Pozsonyban volt gyógyszertára, de eladta, átköltözött Pestre, és megvette a gyógyszertár nyitási jogát. Ez volt Pesten a 6. gyógyszertár, a Kecskeméti utca, és a mai Kálvin tér sarkán. Költözésének az volt az oka, hogy II. József rendeletére az udvari kamara Pozsonyból Budára költözött, így a hivatalnokok és a katonaság megnövekedett létszáma miatt Landerer nagyobb forgalomban reménykedett.</p>
<p style="text-align: justify;">1810-ben a patika a Papnövelde és a Veres Pálné (akkor Zöldfa) utca sarkára, egy barokk épületbe költözött. Az épületet Hild József 1841-ben átépítette klasszicista stílusban, ám ez a patika működését nem zavarta. A tulajdonos - Fuchs Józsefet követően - ekkor Petz Samu volt.</p>
<p style="text-align: justify;">A patika berendezése feltehetően az 1830-as években készült az 1810 és 1850 között divatos biedermeier stílusban, mely Közép-Európára volt jellemző. Ez az empire leegyszerűsített változata, racionális és elegáns stílus, mely szobabútorokban is közkedvelt volt. Ebben a kellemes színvilágú, cseresznyefa bútorban dolgoztak a gyógyszerészek, és ehhez tartozott a kornak megfelelő patika edényzet. Egy magára adó gyógyszerész a patikája számára készített hozzá illő edényeket. Az Arany Oroszlán Patikának is saját edényzete volt, ezeken jelent meg az arany oroszlán stilizált képe.</p>
<p style="text-align: justify;">Többek között Fauser Antal, a régi Pest érdemes gyógyszerésze, képzett minerológus, a később róla elnevezett fauzerit felfedezője fiatalon, szintén dolgozott itt.</p>
<p style="text-align: justify;">1845-ben a kassai származású gyógyszerész, Jármay Gusztáv, a majdani Országos Gyógyszerész Egylet (1872) első elnöke vette meg a gyógyszertárat Jurenák Józseftől (akinek egyébként gyertyakészítő üzeme volt), majd fia tulajdonába került. Jármay Gyula Pesten végzett, Bécsben praktizált, és amikor hazajött felvirágoztatta, országos hírűvé tette a gyógyszertárat. Berendezett egy homeopátiás részleget is. Egy homeopata úti patika kicsi üvegcsékben tartalmazza a különböző állati, növényi és ásványi eredetű anyagokat. Egy korabeli gyógyszerész zsebnaptár szerint országos homeopata gyógyszertárnak is hívták ezt a gyógyszertárat.</p>
<p style="text-align: justify;">A homeopátiáról az 1800-as évek elején kezdték írni a szaklapok. Tulajdonképpen két fogalomra épül, a hasonlóság jelenségére és a végtelenül parányi adagolásra. A hasonló a hasonlót gyógyítja - már Hippokratész is mondta. Ezen az elven indult el Samuel Hahnemann német orvos, akit a homeopátia atyjának és megteremtőjének tekintünk. Saját magán kísérletezett: a trópusokon honos kininfa kérgéből vett be nagy adagot és azt tapasztalta, hogy ugyan azt a váltólázat kapja, amit a betegség okoz, ugyanakkor, ha pici adagokban a beteg embert ugyanezzel a kininnel gyógyítjuk, elmulasztja ezt a betegséget. Arra jött rá, hogy minden farmakológiailag aktív anyag, mely nagy adagban tüneteket okoz, az egészséges embereknél, az kis adagban ugyanezeket a tüneteket megszűnteti a beteg embernél. Ez a homeopátia egyik alaptétele.</p>
<p style="text-align: justify;">Növényi, állati és ásványi eredetű anyagokat használtak és használnak a mai napig a homeopátia készítményeiben, nagyon nagy hígításban. Akkor is, most is vitatták, vitatják a homeopátia jogosságát. A hivatalos orvoslás, az allopátia nehezen akarja elismerni, pedig van létjogosultsága. Meg kellene találni a helyét, hiszen az emberek ragaszkodnak a természetes gyógymódokhoz. Meg kell találni, hogy mikor lehet a gyógyszerekhez, a gyógyszerek helyett homeopátiás szereket használni. Mikor lehet komplementer medicinaként használni.</p>
<p style="text-align: justify;">A Jármai patika nagyon híres volt a városban, a különböző bőr és egyéb gyógyászati készítményei is nagyon közkedveltek voltak.</p>
<p style="text-align: justify;">Amikor a betegek beléptek a gyógyszertárba, a táraasztallal találták szemben magukat. A táraasztalon, az officina részben (ahol a betegek tartózkodnak) történt a gyógyszerkészítés. A táraasztalon sorakoztak a nagyon szép kidolgozású, különböző mérlegek, mozsarak, egyéb edények. A táraasztal mögött található fiókokba tették azokat az edényeket, mozsarakat, amelyekben a gyógyszerek készülnek. A mozsarakba mindig porokat kevertek. A gyógyszerészek mindig befelé kevernek, a szakácsok kifelé. Ha befelé keverünk, akkor elkerüljük, hogy kikeverjük a port, folyadékot vagy kenőcsöt az edényből. A gyógyszerészek úgy megszokják, hogy amikor hazamennek a konyhába, akkor is befelé kevernek, mert sokkal biztonságosabb. Az államvizsgán meg is bukhat, ha másképp csinálja.</p>
<p style="text-align: justify;">A tárában helyezik el a porcelán mozsarakat, a patendulákat. A patendula fémből készült, félgömb alakú, kenőcsök készítésére használatos edény. A keverőt pisztillusnak hívják. A porokat porcelánnal, a kenőcsöket fával keverik. Régen minden patikában volt egy fűrészporral teli fiók. A kenőcsös kanalakat, spatulákat bedobták a fűrészporba, ezzel törölték le először róluk a kenőcsöt, így könnyebb volt a mosogatás. Az egyik fiók itt is bizonyára a fűrészporos fiók volt. Találunk olyan fiókot, mely kisebb, nagyobb rekeszekkel van kialakítva, abban vannak az üvegekre, tégelyekre helyezhető szignatúrák. Régen kékek és pirosak voltak, a kékek a belsőleges, a pirosak a külsőleges készítményeket jelezték. Mára ezek megszűntek.</p>
<p style="text-align: justify;">Az esztergált, festett megközelítőleg egyfajta méretű fatégelyekben általában por anyagokat tartottak. A rajtuk elhelyezett kartusba, gyakran pajzs alakú keretbe írták a gyógyszer nevét. Szignálatlan edény, amelyben van valami, ma sem létezhet egy gyógyszertárban. A kerámia tégelyekben általában a kenőcsöket, pasztákat tárolták. Szirupok, beszárított növényi kivonatok, gyanták, por- vagy porított anyagok, illetve üvegekben különböző folyadékok találhatók a patikában.</p>
<p style="text-align: justify;">Fontos volt a biztonság. Erre szolgáltak a szignált üvegek. A veszélyes anyagokat, mérgeket, kábítószereket jól, gyakran duplán zárható méregszekrényben tartották egy az officinától különböző, hátsó helyiségben. Az erős hatású szerek, például altatók az officinában lehettek, de csak zárható szekrényben. A polcos szekrények (korpuszok) felső részén, polcokon tartották a táraedényeket, a kerámia, üveg és fa tégelyeket, alul pedig fiókok voltak, melyekben általában gyógynövényeket tartottak. Régen nagyon sok gyógynövényt használtak. Az ősember patikája az őserdő volt – szokták mondani. Az emberek 80%-át a mai napig természetes anyagokkal gyógyítják. Gondolunk itt Afrikára, Ázsiára, Dél-Amerikára a természeti népekre. Mindig fontos volt a gyógynövények ismerete, tárolása, forgalmazása a gyógyszertárakban. Több tucatnyi gyógynövényt forgalmaztak, melyek gyökerét, kérgét, levelét, termését, virágát árulták, illetve ezekből teakeverékeket, kivonatokat, főzeteket, forrázatokat készítettek. Itt készültek az illóolajok, aromás vizek a 18., 19. századi patikák mindegyikében.</p>
<p style="text-align: justify;">A patikákat egyfajta misztikum övezte. A cél az volt, hogy a berendezés lenyűgözze, csodálatba, ámulatba ejtse a betérőt, akik a város legszebb enteriőrjeivel találkozhattak a patikákban és a cukrászdákban. Nem csak gyógyászatról, hanem társadalmi életről is szó volt. A misztikumot tudás szőtte át. Az alkimisták az arany előállításán fáradoztak egész életükben, és bár ez nem sikerült nekik, sok hasznos felfedezésre jutottak. Például Johann Friedrich Böttger, aki patikus volt, fedezte fel a fehér európai porcelánt. Henri Moissan francia vegyésznek, aki 1906-ban kémiai Nobel-díjat kapott, szintén kapcsolatban volt a gyógyszerészettel.</p>
<p style="text-align: justify;">A Coca-Cola, a Nivea, Dr. August Oetker és a Váncza család sütőporai bizonyítják, hogy a gyógyszerészek együtt haladtak, gyakran megelőzték korukat. A később híres fotóssá lett Klösz Görgy szintén gyógyszerészként kezdte pályafutását. Elsőkét vitte ki a műtermét az utcára, megalapítva ezzel a városfotózás intézményét. Egy kocsira szerelte a fotózáshoz szükséges kellékeket, így fényképezte végig Budapestet. A 4000 darabos üvegnegatív fontos része a Kiscelli Múzeum fényképtárának. Pemberton, akinek a Coca-Colát, Biersdorf és Oscar Troplowitz akinek a Niveát köszönhetjük, szintén gyógyszerészek voltak. Harsányi Jánosról sem szabad megfelejtkezni, az ő édesapjáé volt a Thököly utca és a Róna utca sarkán ma is álló patika. Szintén patikusként kezdte pályafutását, ám közgazdászként vált híressé, játékelméleti kutatásaiért 1994-ben Nobel-díjat kapott.</p>
<p style="text-align: justify;">Cukorka, levespor, gyomirtó, tinta. Évszázadokon keresztül a gyógyszerészek szolgálták ki csaknem az összes iparágat. Minden időben a legfejlettebb kémiai és technológiai tudással rendelkeztek. Még a 20. század elején is a patikai forgalom mellett nagy jelentősége volt a kozmetikumok, tápszerek, cukrászati alapanyagok készítésének. A patikusnak értenie kellett a fűszerkészítéshez, a likőrök, gyümölcslevek, az alkoholmentes üdítőitalok, tejgazdasági készítmények előállításához. Úgyszintén a festőszerek, lakkok, tinták, írószerek, mosószerek, szappanok, ragasztóanyagok, növényvédő szerek gyártásához is. Ezeknek az iparoknak az önállósulása után, amikor kialakultak a saját laboratóriumaik, üzemeik, akkor szűnt meg ezeknek a termékeknek a patikai előállítása. Mondhatjuk, hogy mindezen iparág bölcsője a patika volt.</p>
<p style="text-align: justify;">Vélhetően ezek a dolgok is szerepelhettek ebben az Arany Oroszlán Gyógyszertárban, vagy az ősében.</p>
<p style="text-align: justify;">1950. július 21-én délelőtt 10 órakor volt az államosítás. Hajszál pontosan délelőtt 10 órakor az összes magyarországi gyógyszertárban megjelentek a biztosok, és mindent lefoglaltak. Gyakran családi dolgokat tartottak a széfben, biciklit a raktárban vagy a pincében, mindezeket lefoglalták az államosítás keretében. A gyógyszerészeknek ezt követően nem engedték meg, hogy a saját patikájukban dolgozzanak, másnaptól abba a gyógyszertárba kellet menniük, amit megadtak nekik.</p>
<p style="text-align: justify;">Az Arany Oroszlán Gyógyszertárat sem kerület el az államosítás. A bútor 1951-ben került a Kiscelli Múzeumba, de nem az eredetinek megfelelő elrendezésben állították ki. A táraasztalt és a lábazatot is linóleum borította. A polcoknak piszkos fehér festése volt. Először eltávolították a linóleumot, így megtalálták az eredeti cseresznyefa furnérozást, melynek egyenetlenségeit 1939-ben az átalakítás során újságpapírral egyengették ki. A megsárgult oldalakon jól látszik az 1939. júniusi dátum. A szétszerelés során kiderült, hogy egy döntött lapú számolópultot beépítettek a táraasztalba, ezt eredeti állapotában sikerült rekonstruálni, a biedermeier, hasábos lábazattal együtt. A számolópultnak addig volt funkciója, ameddig a pénztárgépeket el nem kezdték használni.</p>
<p style="text-align: justify;">Az egy éves munkának köszönhetően az eredeti állapotot sikerült helyreállítani, így az országban egyedülálló biedermeier patika berendezéssel találkozhatnak a látogatók a szakma és a gyógyszerészek örömére.</p>
<p style="text-align: justify;"></p>