Társasházunk pincéjében található - a pincelejárathoz elég közel - egy nagy terem, melyet a háború alatt talán óvóhelynek használtak. Arra gondoltunk, hogy a viszonylag nagy területű, lomokkal teli helyiséget közösségi térré alakítjuk.

A közösségi helyiséggel mindenekelőtt a házban levők érdekeit szeretnénk szolgálni. A lakások viszonylag kicsik, rendszeresen előfordul, hogy a vendégeket a folyosón, a lépcsőházban fogadják, nem kis mértékben zavarva azokat, akik éjszaka pihenni szeretnének.

Kézenfekvőnek tűnt, hogy ha a buli lent folytatódik, kevésbé zavaró, és egy erre kialakított teremben talán szórakoztatóbb is - mindenki jól jár.

Szomorú tapasztalat, hogy a Társasháznak - mint gazdálkodó intézménynek - eddig nem sikerült semmiféle bevételt produkálnia, kihasználnia az egyébként elvileg létező lehetőségeit. Ennek okait nyilván mindenki ismeri, itt talán csak annyiban fontos, hogy paradigmaváltásra gondoltunk. Fordítsuk meg a dolgot. Próbáljunk meg adni, és remélni azt, hogy egy mindenki számára előnyös konstrukció idővel talán termőre fordul.

Nem vagyunk befektetők, nincs pénzünk, és nem a pénzkeresés a célunk. Az a célunk, hogy a házban élők életét gazdagabbá tegyük. Legyen lehetőség egymás megismerésére, legyen alkalom arra, hogy tegyünk egymásért.

Arra kérek mindenkit, hogy munkájával, egyetértésével, ötleteivel támogassa törekvésünket mindnyájunk örömére.

2011.

&nbsp;

&nbsp;

- különösen azok, akik fiatalabbak,

&nbsp;

A pince, a néhány évvel ezelőtti átalakítások (pinceablakok rendbetétele) következtében viszonylag száraz, kevésbé dohos.