Sehogy nem tudom elképzelni, hogy nem találkozunk többé. Két hónapja borzasztó dühös voltam rád, mert irtóra szerettem volna egy végre nem elbaltázott felvételt készíteni a koncertedről a Szent Angyalok templomban. A korábbi hibákból tanulva mindent előre megterveztünk, kipróbáltunk, beállítottunk, és egy autónyi felszereléssel megérkeztünk Gazdagrétre ahogy megbeszéltük.

Felbosszantott, hogy rajtunk kívül még két stáb készülődött nagy elánnal. Rövid tanácskozás után úgy döntöttünk, hogy a profik között nincs miért lábatlankodnunk, és eljöttünk.

Azóta nem beszéltünk egymással. Talán azt gondoltad, hogy bunkó módon nem tartottuk meg az ígéretünket, nekem meg hamvában holt reményen miatt nem volt kedvem Téged felhívni.

Már nem fogunk beszélgetni a Váci utcán sétálva a zenéről, tudományról, a családunkról, örömökről, reményekről és csalódásról, hitről, filozófiáról, mert ahogy ma Schön Gyuritól hallottam, szerdán itt hagytál bennünket.

Igazán különleges egyéniség voltál. A Ki mit tud? 1968-as döntőjében diáktársaiddal első díjat nyertetek az akkor már létező Albinoni zenekarral, mely ma is működik. Nem volt mögötte hatalmas pénz, reklámok, felhajtás, "csak" a zene szeretete. Volt viszont mögötte sok-sok, többnyire ingyenes koncert, jó hangulatú próbák, melyeken néha nekem is volt szerencsém részt venni.
<iframe title="YouTube video player" src="https://www.youtube.com/embed/EVRBsLgPwT8?start=13" width="560" height="315" frameborder="0" allowfullscreen="allowfullscreen"></iframe>
Nem csak a neved volt különleges, a gondolkodásod, az érdeklődésed, a lelkesedésed fizikusként a tudomány iránt szintén nem volt hétköznapi. Amikor felfedezted a honlapunkon <a href="https://oroszlanklub.com/eloadas/lanczos-kornel-elete-es-munkassaga-2/" target="_blank" rel="noopener">az egyik tudományos előadást</a> hosszú percekig értékelted telefonon, miközben egy kiránduláson kecmeregtem egy jókis erdőben.

Összeamatőrködtünk néhány felvételt a koncertjeiteken, a próbákon az S4-ben. Ezeket nagyon szerettem vágni. Különösen tetszett, hogy milyen pontos, finom mozdulatokkal vezette a pálcád a zenekart akár a legfinomabb hajlítások tekintetében.

A véletlen "ajándéka" az alábbi, vidám a kis intermezzo, rendhagyó módon ezzel búcsúzunk Tőled. Köszönjük, hogy voltál, köszönjük, hogy a szerény, barátságos emléked továbbra is velünk marad.

<iframe title="YouTube video player" src="https://www.youtube.com/embed/Nrune4IY4i0" width="560" height="315" frameborder="0" allowfullscreen="allowfullscreen"></iframe>