December 15-én kedves karácsonyi ajándékkal lepte meg az érdeklődőket a Holdvilág Kamaraszínház,  Pogácsa az Arénában nevű társulata. A Koltai Judit vezette, középiskolások alkotta csoport sok évtizeddel ezelőtti, akkor igen népszerű slágereket dolgozott fel, ügyesen ötvözve saját gondolataikkal látásukkal. A hagyományosa jéghideg pince klímájáról az előadás rövid fél órája alatt nem csak az előadók, a nézők is megfeledkeztek. Csak gratulálni tudunk ahhoz, hogy új színt hoztak a szalon/klub életébe. Talán nem lényeges, hogy milyen körülmények között jött létre az előadás, azért pár gondolatot leírok:

A rendezőnek bele kellett álmodni egy a talán az 1700-as években készült barokk pincébe egy 40-50 évvel ezelőtti hangulatot úgy, hogy az előadó tinédzsereknek ne legyen nyűg.

Miután diákokról van szó, mindössze két próba állt rendelkezésükre, hogy lényegében hibátlanul adják elő a darabot.

A siker egyik kovácsa Varga Zoli volt, aki a zenét szolgáltatta. Ez sem volt egyszerű trükk, a két próba alatt megtanulta az össze számot végszavastul, mindenestül.

z 17az előadás létrejöttéegy ily

RNem könnyű egy barokk pince korlátait szem előtt tartva kitalálni, hezer korlétjá, a tér átrendezésével, a Meglepően sok  ét az előadás rövid fél órája lataa Nem túl egyszerű beleálmodni és megvalósítani dinamikos, idősek és fiatalabbak, hideg, kevés próba, kiváló kíséret, végszaval, közvetlenség, ügyes színválasztás, A meglehetősen pörgős darab